Linksmai nusiteikę, trečiadienio popietę vaikai rinkosi Bijūnų bibliotekoje išmėginti savo jėgas ir įgyvendinti kūrybines svajones pinant advento vainikus.
Advento vainikas – tai himnas gamtai, kuri atgyja, kai atrodo, jog viskas turėtų numirti, tai himnas šviesai, kuri nugali tamsą, himnas Kristui. Išsiaiškinome, kodėl advento vainikas turi būti būtinai apvalus – kaip ir žiedas, taip ir vainikas yra ištikimybės ženklas, Dievo ištikimybės pažadams ženklas. Dėl šios reikšmės advento vainikas turi išlaikyti savo apskritimo formą ir netapti kokia nors gėlių su keturiomis žvakėmis kompozicija. Visada žaliuojančios eglės arba pušies šakos, kuriomis vainikas puošiamas, išreiškia viltį ir nesibaigiantį amžiną gyvenimą. Dėl to vainikas neturėtų būti molinis ar keraminis... Taip pat išsiaiškinome žvakių reikšmes ir kaip jas reikėtų deginti, kad pajustume artėjančias gražiausias metų šventes.
Keturios žvakės reiškia keturias advento savaites. Vienos po kitos žvakių uždegimas simbolizuoja artėjimą prie Jėzaus gimimo, augančią šviesos pergalę prieš tamsą. Norint, kad ritualas išreikštų visą savo simbolinę reikšmę, geriau žvakes uždegti vakare, kai tamsu, arba pasistengti sukurti kuo tamsesnę aplinką. Pirmoji žvakė vadinama Pranašo arba Vilties žvake, antroji – Betliejaus arba visiems skirto Išganymo žvake, trečioji – Piemenų arba Džiaugsmo žvake, ketvirtoji – Angelų arba Meilės žvake.
Nuoširdus ačiū vaikams, kurie moka nustebinti savo kūrybiškumu ir vaikišku žavesiu. Visiems gražių, prasmingų artėjančių gražiausių metų švenčių!
Komentarai